Нагадую, що розгляд справи колегією присяжних – це не суд.
Вас попросять вирішити, чи надав я вам
достатньо доказів для винесення обвинувального акта.
РАНІШЕ У СЕРІАЛІ
Нам треба поговорити відверто. Більше жодних таємниць.
Його називають Отець О'Лірі. Гадаю, він старий гангстер.
Думаєте, Джейкоб хотів його вдарити?
Не думаю. Але якщо хотів?
А я дивилася не досить уважно?
«Брент побачив націленого на нього ножа, але було вже пізно».
РІЗАРНЯ
Якби ти в душі знав, що він забрав життя іншої дитини?
Це б мало значення?
Я ВБИВ БЕНА.
ЗА РОМАНОМ ВІЛЬЯМА ЛЕНДЕЯ
Захищаючи Джейкоба
Так, Джоанно.
Ні, все гаразд.
Що сталося?
Що?
Коли?
Лорі.
Люба.
Що?
Усе скінчилося.
- Що? - Він зізнався.
Патц.
- Я не... - Щойно подзвонила Джоанна.
Леонард Патц уночі повісився.
Він залишив Ріфкінам записку. З повним зізнанням.
Поліція підтвердила, що це його почерк.
Це точно?
Так.
У це важко повірити, але це правда.
Уранці Джоанна подасть клопотання про припинення справи.
О боже...
Я була така... Я думала...
Не треба.
Тепер це не має значення.
Усе скінчилося.
Джейкобе.
Прокинься.
У нас є новини.
Встати, суд іде.
Увага, увага.
Головує високоповажний суддя Френч.
Засідання суду оголошується відкритим. Сідайте.
Пані та панове присяжні, сьогодні о 08:00
штат ухвалив рішення про припинення справи
і зняття обвинувачення з Джейкоба Барбера
у зв'язку з обставинами,
про які ви, без сумніву, скоро почуєте.
Підзахисний, встаньте.
Юначе, я впевнений, що ви хочете вийти звідси.
Дозвольте, я перший скажу вам
слова, яких так чекаєте ви й ваші рідні.
Джейкобе Барбер, ви вільні.
Джейкоб Оуен Барбер, справа номер 08-44-07,
суд знімає з вас усі обвинувачення,
дальші засідання скасовано.
Суму застави буде повернуто поручителю. Справу закрито.
Ми проведемо обговорення
і скоро зробимо більш детальну заяву.
Зараз я б хотіла лише висловити щире співчуття
сім'ям Ріфкінів і Барберів у зв'язку з пережитим.
Надіюся, що таке завершення справи їх утішить.
Дякую. Не треба питань.
Звісно, ми раді такому результату.
Але, як ви розумієте, ця родина багато чого пережила.
Ми просимо вас дати їм змогу
відпочити після цього випробування. Дуже дякую.
Джейкобе, як почуваєшся?
Чудово.
Містере Барбер, ви подасте цивільний позов проти прокуратури?
Містере Барбер, сюди!
- Джоанно, я вам дуже вдячний. - Ну що ви.
Енді каже правду. Без вас ми не змогли б це пережити.
Я могла б тільки переконати присяжних винести вердикт «невинен».
Це у тисячу разів краще.
Це доказ невинності.
- Вітаю, юначе. - Дякую, Джоанно.
Знаю, тобі було тяжко.
Але колись ти зрозумієш,
що мало хто з людей пережив щось подібне.
Тату?
- Я знаю, що це ти. - Гей!
Я знаю, що це ти! Я знаю!
- Відпустіть! - Усе гаразд?
Що мені з ним робити? Здати копам?
Ні!
Ні.
Відпустіть його.
Будь ласка.
Іди звідси.
Він цього не робив, Дене.
Усе гаразд, хлопче?
Ви хто такий?
Давній друг вашого тата. Він просив наглянути за вами.
Поздоровляю, до речі.
У тебе сьогодні щасливий день.
Сідайте в машину.
Я потім подзвоню.
Дякую.
Усе для старого Біллі.
Передавайте йому привіт.
Ти вільний. Молодець!
Усміхнися, Джейкобе. Усміхнися.
Це перші кадри сім'ї Барберів,
коли вони повертаються додому в Ньютоні, Массачусетс,
після дивовижного повороту подій у суді.
За цим судом слідкувало багато людей.
Бачите, вони усміхаються, і хто їх у цьому звинуватить?
Нарешті сім'я Барберів може разом
відсвяткувати сьогоднішнє рішення суду.
Я чітко пам'ятаю той день.
Це було ніби не насправді.
Але все було насправді.
Авжеж.
І що потім?
Життя знову стало нормальне?
Ні.
Нормальне воно не стало.
Життя розділилося на «до»...
і «після».
Люба, я приготую каву. Ти будеш?
Гей.
Що сталося?
Того дня в суді,
коли Дерек прочитав оповідання, я була впевнена.
Як не дивно, мені стало трохи легше.
Я подумала: «Тепер я хоча б знаю».
Яка мати може так подумати про свого сина?
Тобі було дуже важко. Нам обом.
Це оповідання мене теж вразило. Хоч я цього не показував.
Просто забудь про це.
Я намагаюся.
Ми були впевнені тільки в одному – що тут нам нічого робити.
Ми хотіли почати життя спочатку. Треба було лише вирішити де.
Лорі запропонували роботу в Колорадо.
Вона зацікавилася, але не хотіла поспішати.
Ми подумали, що ця історія переслідуватиме нас усюди, і...
чому б поки що не пожити тут...
де нас менш за все хотіли бачити.
- Дякую. - Я зараз.
Сьогодні мені подзвонила Клавдія Гофман і підтвердила нашу бронь.
Яку?
О боже, я геть забув.
- Що? - Мексика.
Ого. Давно це було.
Чув би ти, як вона нервувалася під час розмови.
Не сумніваюся.
Зараз різдвяний тиждень, якщо хочемо скасувати, треба спішити.
Їдьмо.
Не треба.
Не співайте.
Гей. Доїдай.
Як ви?
Мені цікаво.
Ви ж знали, що рано чи пізно нам доведеться поговорити.
Можна було б зробити це по телефону, але...
Ні, все...
Я не проти.
Я радий вас бачити.
Я також, Енді.
Я знаю: те, що ви пережили, компенсувати неможливо.
Надіюся, ви розумієте, в якому я становищі.
Ви робили свою справу.
Але хочу сказати,
що я вдячна за вашу поведінку під час процесу.
- Я нічого не робив. - Саме так.
Ви могли створити мені труднощі, але не зробили цього.
Отже, дякую.
Ось речі, які ви залишили.
Я збиралася надіслати їх вам,
але, мабуть, просто намагалася відстрочити неминуче.
Ви можете лишитися.
Ви про це не думали? Повернутися?
Ні. Не хочу.
А якщо я скажу, що Ніл Лоджудіс іде в приватну фірму?
Річ не в тім.
Я більше не можу цим займатися.
Після того, як побував на тому боці.
Ви впевнені?
Так. Цілком.
Гаразд. Логічно.
Але я мала спитати.
Раджу вам залишити Ніла.
Він добрий юрист.
Має кілька поганих звичок, але, гадаю, він їх позбудеться.
Ясно. У будь-якому разі я платитиму вам зарплату,
поки ви не вирішите, що робити далі,
тож можете не поспішати.
Так і зроблю.
Гаразд.
- Передавайте привіт Лорі. - Аякже.
Ледь не забула. Розслідування справи Патца завершене.
Я думав, це вже давно сталося.
Не знаю. Здається, там були якісь незрозумілі речі.
Дрібниці. Знаєте, як це буває.
Але тепер воно завершене. Думала, ви захочете знати.
Так. Дякую.
Сьогодні не час бути крутим, повір.
- Привіт. - Привіт.
Як твоя зустріч з Лінн?
Усе гаразд. Вона передає привіт.
Так, авжеж.
Як тобі цей?
Так. Гарний.
Він є в магазині у Вустері.
Це далеко.
Я думала, може, візьму Джейка й поїду на цілий день.
Він виріс з плавок.
Хочеш з нами? Тобі теж потрібні плавки.
Ні, мені треба подзвонити по скайпу на фірму в Боулдері.
Справді? Чудово.
Так. Побачимо.
А як тобі цей? Не рожевий колір, а фасон.
О так. Так.
Гарний.
Так. І я про це.
Але це нелегко.
Давай.
Це ти зробив?
Що зробив?
Отець О'Лірі – твій друг.
О'Лірі? Не знаю такого.
Брехня.
Він тут сидів з тобою.
Тут багато хто сидить.
Просто скажи.
Уже сказав. Я не знаю, про що ти...
Не бреши мені, чорт забирай!
- Гей, ми розмовляємо. - Можна тихіше?
Я читав поліцейський протокол з описом квартири Патца.
Того педофіла?
А що з ним?
Господи боже.
Ти це зробив? Так?
Усе одно не розумію, про що ти.
Сусіди сказали, що бачили біля будинку машину.
Старий «лінкольн».
Без номерів.
Сусідка подумала, що чорний, але надворі було темно.
Це має щось значити?
Ти точно знаєш, що це значить.
Ні фіга я не знаю.
Крім того, що якийсь козел отримав по заслузі.
ЛЮБІ МІСТЕРЕ + МІСІС
Не розумію, чого ти так журишся.
На одну тварину менше.
Обійшлись би й без тебе.
Ти так думаєш?
Малий практично зізнався.
Він невинен.
Мені начхати.
Мене не цікавить, чи він це зробив.
Хочеш, щоб твій син провів решту життя
в такому місці?
У цій могилі?
Я не кажу, що розумію, про що ти,
але гадаю, те, що сталося...
було на краще.
І якщо ти цього не розумієш...
може, ти не такий розумний, як я думав.
Я не можу... Не можу тобі дозволити...
Обережно, хлопче.
Хочеш знову кинути Джейкоба вовкам?
Розкажи копам цю божевільну історію.
Може, вони повірять.
А потім що?
Ти можеш бути доброю людиною.
Або добрим батьком.
Я ні те й ні те.
Я це знаю.
Перед тобою вибір.
Радий був тебе бачити, сину.
Трохи познайомитися з тобою.
Мабуть, ми більше не побачимося.
Але...
скажи хлопцеві...
якщо він захоче побачитися з дідусем...
він знає, де мене знайти.
- Боже. Яка гидота. - Привіт, тату.
Як твоя розмова по скайпу?
Її перенесли.
Дуже прикро. Міг би поїхати з нами.
Розкажи татові той анекдот.
Чому канібалу не сподобалося в ресторані?
Чому?
Він звався «П'ятеро хлопців».
Ти їв?
Поки що ні.
Ти їх примірив?
Нові плавки.
Так.
І?
Мені подобаються.
Ти вже це казав. Розмір підійшов?
Так. Підійшов. Дякую.
Джейкоб подумав, буде смішно купити тобі Speedo.
Усе гаразд?
Так. А що?
Не знаю. Ти сьогодні був якийсь розгублений, навіть за вечерею.
Так, усе гаразд. Просто...
У голові багато думок.
Про що?
Про переїзд і кар'єру.
А що таке?
Не знаю. Мені здається, треба скоріше їхати звідси.
Не обов'язково в Колорадо. Куди завгодно.
Я думала, ти хочеш у Колорадо.
- Я хочу в Колорадо. - Не обов'язково туди.
Річ не в тім. Просто...
Гадаю, я готовий.
А очікування мене нервує. От і все.
Ясно.
Думаю, я теж готова.
Коли повернемося, виставимо будинок на продаж, складемо план.
Так?
Так.
Жаль, ти раніше не сказав.
Не хотів тебе підганяти.
Але ж поговорити можна було.
Ми ж домовилися все обговорювати.
Більше жодних таємниць.
ПУЕРТО-ВАЛЬЯРТА
FUNintheSUN.
Що?
Пароль від Wi-Fi.
FUNintheSUN. Одним словом.
FUN і SUN великими буквами.
Дякую.
Можна спитати?
Ти... Джейкоб Барбер?
Так.
Ого.
Я так і думала, але не була впевнена.
Мабуть, дивно, коли тебе всі впізнають.
Енді, дивися.
Так, звісно.
Усе готово.
Дякую.
Як було в Мексиці?
Як ми й надіялися.
Як у раю.
Що?
Припини. Мені незручно.
Ти така задоволена.
Так і є.
Піду візьму ще пива. Ти будеш?
Серйозно? Ще навіть не полудень.
Енді, дивися.
Вона така мила.
Мені завжди подобалося ім'я Хоуп.
Вона старша за нього. Їй 16.
Ти познайомилася з її мамою?
Так, у фітнес-центрі. Вони з Торонто.
І... Вона знає?
Гадаю, так.
Вона ніби не проти.
Точно не хочеш ще?
Може, потім.
Поговорімо про Хоуп Коннорс...
з якою Джейкоб познайомився в готелі.
Як я розумію, вони багато часу проводили разом.
Трохи.
Вона постила фото, де вони удвох.
Це зацікавило її однолітків.
Гадаю, Джейкоб був деякою мірою відомий.
Вони говорили про його справу?
Гадки не маю.
Але це можливо.
Він міг їй навіть зізнатися.
Я ж сказав, що не знаю.
І зізнаватися не було в чому.
Розкажіть про новорічний вечір.
Буде вечірка?
Просто багаття на пляжі.
За територією готелю?
Так, але неподалік.
Хоуп каже, це зовсім близько.
Її батьки не проти?
Ні. Думаю, ми будемо не допізна.
Не сумніваюся.
Отже... Так?
Напиши, коли прийдеш туди і коли йтимеш назад. Зрозумів?
Гаразд.
Я серйозно.
Так. Дякую.
Це був...
Денні якось там.
У великих окулярах. Гарквей?
- Гаркавей. - Гаркавей. Так!
- Він працював у водоканалі? - Саме так.
І постійно повторював: «Я очищую воду, яку ви п'єте».
Боже мій.
Який він був дивний.
Але квартира була чудова.
Давно це було.
Дуже давно.
Ми тут.
Ми впоралися.
Замовити ще пляшку?
Тільки якщо заберемо з собою.
Це було тоді?
Ні. Це був наш медовий місяць, я вже...
Гей.
Я думала, ти нам напишеш перед виходом.
Так. Вибачте, я забув.
На вечірці було весело?
Їй сподобалося більше.
- Як вечеря? - Чудово.
Хіба ти не в білій сорочці був?
Я забув її на пляжі.
Не хотіли лишитися внизу й подивитися феєрверк?
Ні. Вона лишилася там.
На пляжі?
Її батьки не проти?
Мабуть. Вона сказала, що напише їм.
Проблеми в раю?
У тебе з Хоуп?
Ніби ні. Я просто не люблю вечірки
з п'яними йолопами й поганою музикою.
Ми у себе в кімнаті подивимося спуск кулі на Таймс-сквер. Ти з нами?
Ні, дякую.
Гаразд.
З Новим роком, синку.
- З Новим роком, синку. - І вас.
- Місіс Барбер? - Так?
Поліцейські хочуть поговорити з вашим сином.
- Вибачте, з якого приводу? - Зникнення людини.
Стривайте.
Хлопець піде з ними, мем.
- Питають, де ваш чоловік. - Не розумію.
- Гей! Що сталося? - Енді.
- Гей. - Усе гаразд. Це мої рідні.
Усе гаразд.
Що сталося?
Хоуп Коннорс вчора зникла. У поліції хочуть поговорити з Джейком.
- Ми його заберемо. Вибачте. - Гаразд.
- Добре. Ходімо, Джейкобе. - За мною.
- Сюди. - Гаразд.
Коли, за словами Джейкоба, він її бачив востаннє?
Близько 20:00 – 20:15.
Він сказав, що... по дорозі на вечірку вони посварилися.
Через якусь дурницю.
Їй подобався один актор, йому – ні, ситуація стала незручна.
Він вирішив, що не хоче на вечірку.
А вона хотіла. І він пішов геть.
І ви йому повірили?
Авжеж.
- А Лорі? - Так.
- Одразу чи... - Ми обоє йому повірили.
А поліція?
Вони подумали, що він бреше, а ми його прикриваємо.
Нас допитували понад три години.
Велика біла акула, також відома як...
У нас забрали паспорти й попросили не виходити з готелю.
...живе у прибережних водах більшості океанів.
Велика біла акула відома завдяки своїм розмірам.
Коли ми пішли спати, її не було вже добу.
Не можу в це повірити.
Його сорочка.
Він сказав, що забув її на пляжі.
Так?
Нічого.
Енді.
Ти чого тут сидиш?
Гей.
Я не знав.
Чого не знав?
Усе гаразд.
Треба це все обговорити.
Джейкоб тобі щось сказав?
То скажи мені.
Леонард Патц.
Що?
Він не скоїв самогубство.
Його вбив мій батько.
Це неможливо.
Як він міг...
Боже мій. «Лінкольн».
Це той чоловік.
Він убив його?
Боже мій.
- То Джейкоб не був невинний? - Це не так.
Авжеж, це так.
Авжеж. Інакше навіщо ти мені це кажеш?
Поліція знає?
Ніхто не знає.
Принаймні поки що.
Гадаєш, він щось зробив з Хоуп.
Боже мій.
Я не знаю.
Хочеш, щоб я розповів про це поліції?
Лорі.
Ні. Мені треба в кімнату.
А що було потім?
Потім її знайшли.
У поліції сказали, що вона познайомилася з хлопцем.
Він підсипав їй щось у келих.
Хоуп!
Відвіз її до себе.
На щастя, його друг запанікував і подзвонив у поліцію.
Для вас це було полегшення.
Як і для всіх.
Навіть для Лорі?
А ви як думаєте?
Думаю, така зловісно подібна ситуація
розбудила ваші давні тривоги.
Давні страхи.
Того ж вечора ви полетіли додому, хоч у вас лишалося ще три дні.
І що?
Я думав, у вас є привід святкувати.
З Джейкоба зняли підозри.
Ми хотіли додому.
- Хочеш поговорити про те, що сталося? - Ні.
А коли?
Не знаю. Мабуть, ніколи.
Назвав їх «Історії Джоба».
Джоб опублікував оповідання про вбивство Бена Ріфкіна?
«Якби Брент знав, хто Джейсон насправді, смертельно б злякався.
Він схопив пальцями руків'я
і відчув приплив сили до руки аж по плече.
Брент побачив націлений на нього ніж, але вже нічого не міг зробити.
Він легко ввійшов у тіло, ніби Джейсон колов повітря.
Він завдав ще два поранення, щоб запам'ятати це відчуття».
Якщо ти в душі знав, що наш син скоїв непростиме?
«Він спустився до Брента переконатися, що той мертвий.
Від запаху крові в нього запаморочилася голова».
Якщо я була неуважна? Тоді якоюсь мірою це й моя вина?
НОВИЙ ОБ'ЄКТ АГЕНТСТВО НЕРУХОМОСТІ «КРЕНЕМ І БРУКС»
Розумієш поділ клітин...
Гаразд.
Здається, так.
У Мексиці щось змінилося.
Щось сталося з Лорі.
Це смішно.
Ви виставили дім на продаж через два тижні після повернення.
Як і планували.
Ні в кого з вас не було роботи в Колорадо.
Ви навіть не вирішили, де житимете.
- І що? - То від чого ви тікали?
Що змінилося? Що сталося між вами й Лорі?
Нічого. Я вже сказав.
Тоді чому її сьогодні тут немає, Енді?
Чому Лорі сьогодні тут немає?
- Мені треба поїхати у справах. - Гаразд.
Пам'ятаєш це?
ПАРАШУТИ Й ДРАБИНИ
Я ненадовго.
Не знав, що ти так добре граєш в «Отелло».
Головне – захопити всі кути. Ти сам сказав.
Господи.
То куди поїхала мама? Я вже їсти хочу.
Вона поїхала у справах. Скоро повернеться.
Що з нею таке?
Про що ти?
Вона якась... Не знаю, тиха.
Їй зараз важко.
Треба збирати речі, переїздити.
З часом вона оговтається.
Що?
Твій хід.
Не бачу варіантів для ходу.
Бо їх немає.
Лорі?
Я не знала, що ти тут.
Так. Розбирав речі.
Я лягаю спати.
Гаразд.
Джейку пора підстригтися. Якщо хочеш, я його завтра відвезу.
Ні, я сама.
- Точно? Я не проти. - Ні, я поговорю з перукарем.
Добре.
Він за тебе хвилюється.
Я теж.
Не знаю, що ти хочеш почути.
Нічого. Просто...
Це як жити з привидом.
- Ти мене караєш чи... - Ні.
То що тоді?
Ти так на нього дивишся...
Я просто думаю, як жити далі.
Ми всі про це думаємо.
Лорі...
Якщо тобі потрібен час...
побути самій, можемо поки не їхати.
Чи ти хочеш поїхати і...
вирішити, що робити далі?
Мабуть.
Гаразд.
Як скажеш.
Я серйозно.
Я кохаю тебе, Лорі.
Мабуть, це вже не так важливо...
але я тебе кохаю.
Я не хочу стригтися коротко.
Просто підкоротити за вухами і на потилиці, як того разу.
Гаразд.
Я намагаюся згадати.
Торік, коли все це сталося...
Здається, я тебе навіть не спитала.
Прямо не спитала.
Я просто боялася того, що з тобою зроблять.
Але тепер тобі нічого не загрожує.
Нічого.
То ти скажеш мені правду?
Якщо я пообіцяю все одно тебе любити, ти мені скажеш?
Джейкобе.
Ти вбив Бена?
Що?
Ні. Ти ж знаєш, що ні.
ЕНДІ
А якщо я скажу, що не вірю тобі?
- Що? - Людина загинула, Джейкобе.
Ти цього не знаєш, але людину вбили,
щоб ти був вільний.
- Я повинна знати. - Що знати?
Ти вбив Бена? Просто скажи правду.
- Я ж сказав. Що таке? - Я все одно тебе люблю.
Я тобі не вірю.
Мамо, ти їдеш надто швидко.
Нащо ти написав це оповідання?
- Мамо, пригальмуй. - Усі деталі, всі дрібниці.
Я все вигадав. Пригальмуй.
Я не вірю, що вигадав. Вибач.
Я хочу знати правду.
Я все вигадав. Пригальмуй!
Мамо, гальмуй!
Я хочу знати, що сталося.
- Гаразд, я убив його. - Ти його вбив?
Як скажеш! Але пригальмуй, будь ласка.
- Мені потрібна правда. - Гальмуй, мамо.
Але я не дізнаюся, так?
- Гальмуй. - Ніколи не дізнаюся.
- Мамо! - Ніколи не дізнаюся!
Мамо, ти їдеш надто швидко.
- Я більше не можу, Джейкобе. - Ти збожеволіла!
- Я не можу. - Мамо мені страшно. Гальмуй.
Мамо, будь ласка!
- Я люблю тебе. - Будь ласка!
- Я люблю тебе й батька. - Мамо!
Зупинися! Мамо!
Мамо!
ЕНДІ
Я повинен спитати ще раз.
Чому Лорі сьогодні тут немає?
Півтора місяця тому, 22 лютого,
вам подзвонили з поліції Массачусетсу. Так?
Сказали, що сталася ДТП.
Що машина з Лорі та Джейкобом злетіла з дороги.
Матір і сина відправили
в реанімацію лікарні Ньютона.
Поліцейський пояснив, що ДТП сталася тільки з їхньою машиною.
Свідки, інші водії,
заявили, що машина вашої дружини раптово з'їхала з дороги.
- Вона перевищила швидкість. - Вибачте?
Я сказав, що вона перевищила швидкість. Був дощ, вона надто швидко їхала.
Свідки не бачили, щоб водій намагався
вирівняти машину або загальмувати.
Вона втратила контроль.
Правда? Втратила контроль?
Я не це мав на увазі.
Джоанна Кляйн, колишній адвокат Джейкоба...
сказала, що ваша дружина двічі їй дзвонила
між четвертою і п'ятою ранку в день аварії.
І зразу вимикалась.
Як думаєте, чому вона дзвонила адвокату Джейкоба?
Не знаю. Джоанна – наш друг.
А Елізабет Фоґель – друг?
У роздруківці видно,
що з телефонна Лорі дзвонили доктору Фоґель о 03:18 ночі.
Здається, жінка була в розпачі.
Вона тієї ночі взагалі спала?
Енді.
Ви сказали, що хочете дізнатися правду, але не кажете правди.
Так, хочу. Це був нещасний випадок.
Це не нещасний випадок.
Вона хотіла вбити сина. Вашого сина.
Не розумію, чому ви не хочете нам допомогти.
Але Джейкоб заслуговує справедливості.
Ніхто вас не звинувачує, Енді.
Ви жертва, але ви повинні бути сильні.
Ви на все готові заради сина, я знаю.
Навіть якщо це боляче.
Допоможіть нам.
Допоможіть добитися справедливості.
Це все, що нам потрібно.
Справедливість для Джейкоба.
Для вас.
Енді.
Вона перевищила швидкість.
Був дощ.
Це був нещасний випадок.
Ви вирішили.
ЛІКАРНЯ НЬЮТОНА
КОМА 1
Сину.
Отак добре.
ШКАЛА БОЛЮ
Ну як?
Вони проголосували.
Не затвердили.
Що це значить?
Що обвинувачення не буде.
Вони знають, що це нещасний випадок.
- Справді? Вони впевнені? - Так.
Я хочу сьогодні піти до нього.
Я йому читаю.
Медсестра каже, прогноз оптимістичний.
- Є обнадійливі знаки. - Так.
Є.
Коли він опритомніє,
що, як він подумає, ніби я...
Не подумає.
Я намагаюся згадати цей день.
Не треба.
Це був нещасний випадок. От і все.
Просто нещасний випадок.
Я хочу, щоб у нас усе було як раніше.
Я теж.
Спробуй поспати.
Переклад субтитрів: Олена Цехмейструк